Когато още следвах мечтите си,
пазейки ги в чантичката си...
Превод: Chep92
Писмо, което се страхувах да ти дам.
Онези ярки чувства,
сияещи в дълбините на сърцето ми.
Редакция: Chep92
Аз изследвам всичко и всеки.
Вълнението в сърцето ми,
започнало в онези летни дни,
когато видях усмихнато ти лице, отразяващо се във водата.
Стайлинг: Chep92
Играехме в проблясващия прибой
и разбивахме всяка вълна.
Споменът за онзи ден, когато си играехме заедно,
избледня с времето.
Сега аз просто се преместих...
Вярвам в любовта...
С тези три важни думи,
скрити в сърцето ми.
Вървя по пътя си.
Къде съм?
Коя е тя?
Когато отворих вратата, я видях да лежи на земята.
В моята баня?
Не-е-е-е!
Какво? Какво, какво, какво?
Ти си мъж!
Без съмнение е амнезия.
На Земята.
Толкова близо, но и толкова далеч.
Родната планета на татко.
Значи ти си от...
Светите белези!
Точно така...
Точно така, аз...
Аз...
Койоми-сан.
Ще ти оставя тук хавлията.
Добре, много благодаря.
Довиждане.
Сейрен...
Дъждовен ден. Браво! Част 2
Колко още да Ви обяснявам!
Малката ми сестра изчезна от банята!
Това вече го знаем, затова се успокойте.
Как мога да бъда спокойна, когато малката ми сестра изчезна?
Вече сме информирани относно сестра Ви, така че...
Ами тогава, ако може вече да започнете да я търсите!
Първо трябва да се изпълнят някои бюрократични процедури, така че...
Михару...
Много се притеснявам за теб...
Но сега сигурно флиртуваш с онова момче!
Няма да ти го простя!
Никога няма да ти го простя!
Да потърся някого?
Целта ни е Михару Сена Канака.
Преди около месец тя изчезна от ваната си.
Възможно е да е на Земята.
Трябва да я върнем обратно, преди Специалния Отдел да се заинтересува от този случай.
Ще можеш ли да я върнеш, Койоми?
Да!
Имаш 36 часа, за да я намериш, това е времето за кристализация на водата.
Ако не се върнеш дотогава, никога няма да се върнеш.
Разбра ли?
Ще се постарая!
Дано късметът е на твоя страна.
Да.
Добро утро! Време е за закуска!
Добро утро! Време е за закус...
Остават ми 12 часа...
Ами...
Юкинари!
Това се повтаря отново и отново, при това с глупави оправдания!
Сбърках ли нещо?
Моля те, изслушай ме, не си разбрала правилно!
Кое не съм разбрала "правилно"?
Тогава какво, по дяволите, носи Михару-чан?
Ами... - Какво!?
Никой не знае...
Не се преструвай!
- Михару-чан е облечена много необикновено, защото ти така си я подучил!
Извинете...
Не е така!
Грешиш, Кирие-сан.
Опитвах се да се запозная със земните обичаи и...
Съгласно списанието, което намерих под леглото в стаята на Юкинари-сан,
когато жените на Земята готвят, изглежда, че обличат само престилки и чорапи.
Затова се облякох така.
Не, Михару-чан, това не е така!
Юкинари.
Аз съм млад и здрав младеж, така че...
Ти си разгонен котарак!
Ето ти! Ето ти! Ето ти! Ето ти!
Не искам да виждам отново подобно нещо!
Какво да правя?
Не стига, че загубих спомените си от шока по време на пътуването,
но влязох в контакт с целта и познатите й.
Заради това разбрах и научих прекалено много неща.
Какво да правя...
Остават по-малко от 12 маса...
Койоми-чан?
Да?
Михару-чан ти направи оризови топки...
Съжалявам.
Ще ги оставя тук.
Спомни ли си още нещо?
Не.
Ясно.
Койоми-чан.
Да?
Койоми-чан...
Ти си от Сейрен, нали?
Вчера каза, че баща ти е от Земята.
Да.
Значи паметта ти се е върнала.
Да.
Радвам се да го чуя.
Съжалявам.
Не исках да лъжа...
Не се притеснявай.
Заради Михару-чан, нали?
Да.
Казвам се Койоми Харе Нанака.
Аз съм от Спец Отдела, тук съм по молба от сестрата на Михару-сан.
Иска Михару-чан да се върне, нали?
Да.
Ей, не е ли множко?
Трябват още!
Още повече? Защо? Дори, ако броим Койоми-чан пак е много.
Искам Юкинари-сан изцяло да се наслади на обеда!
Изцяло ли?
- Вратата между Земята и Сейрен ще се затвори след по-малко от половин ден.
Да!
- Ако се нахраним добре, ще се развеселим!
Трябва да се върнем, преди да се затвори.
Или ще останем тук.
Михару-чан още не знае, нали?
Да.
Ясно.
Ей, Юкинари-сан?
Какво?
Чух, че имаш алергия към жените.
Защо тогава живееш с Михару-сан?
И аз бих искал да зная...
Не знам как, но аз отидох при Михару-чан на Сейрен, а на Земята се върнахме заедно.
Много неочаквано се получи...
Но сега смятам, че е като Божи Дар.
Ей, мамо.
А къде отиде татко?
Много далеч.
Много далеч?
Баща ти се върна на Земята.
Затова...
Ще го видя ли пак?
Много силно исках да отида на тази чудесна планета - Земята.
Затова поех тази задача.
Не, за да разделя, тези, които силно са привързани един към друг.
Мисля да се върна сама.
Койоми-чан?
Юкинари-сан!
Сама ще се върна на Сейрен.
Ще съобщя в Отдела, че не съм могла да открия Михару-сан...
Михару-сан?
Койоми-сан, дошла си от Сейрен, за да ме откриеш, нали?
Знаела си?
Ще предам на Махару-сан, че си добре, така че...
Не.
Обсъдих го с Юкинари-сан и реших, че трябва да се върна на Сейрен.
Но тогава ще трябва да се разделиш с Юкинари-сан.
Все пак съм жителка на Сейрен.
Михару-сан.
Всичко ще е наред.
Моля те, не се притеснявай за нас.
Хайде да се върнем заедно на Сейрен.
Да...
Сбогом...
...Михару-чан.
Михару.
Сестро Махару.
Боже! Много се притесних за теб!
Добра работа, Койоми.
Директор Нанаи...
Нищо особено...
Честито за първата ти изпълнена задача.
Слава...
Слава Богу...
Тръгвам!
Юкинари?
Добро утро!
Подранил си.
Поне веднъж.
Къде е Михару-чан?
Върна се на Сейрен.
Какво? Почакай, Юкинари! Почакай!
Какво!?
Да не каза току-що, че Койоми-сан е дошла от Сейрен и вече си е тръгнала с Михару-сан!?
Почакай, Фукуяма!
Вината е само твоя! Ти си простак, позволил и на две супер красиви момичета да избягат!
Фукуяма! Престани!
Казах ти да престанеш!
Ще ми счупиш гръбнака!
Но пък усещам тялото ти, Коджима, усещам всичко през тази много тънка униформа...
Възбуждай се в Ада!
Кирие.
Юкинари...
Фукуяма отчасти е прав.
И аз смятам, че съм малко виновен.
Затова го пусни.
Юкинари.
Михару...
Съжалявам.
Не се притеснявай, сама ще почистя.
Току-що се върна от Земята, затова не се претоварвай.
Става ли?
Да.
Да!
Кой е...
Това си ти.
Още не съм ти се отблагодарила подобаващо.
Благодаря ти за грижите към малката ми сестра.
За нищо.
Все пак това ми е работата.
Освен това Михару-сан много ми помогна на Земята.
Това момиченце?
А къде е сега Михару-сан?
Сестра ми е в кухнята.
Бих искала да поговоря с Вас за Михару-сан.
Знаех си.
Причината е онова момче, нали?
Михару!
Сестро Махару и Койоми-сан!
Съжалявам. Веднага щом свърша с почистването ще приготвя обед.
Точно така!
Защо Койоми-сан не се присъедини към нас?
Няма нужда, Михару.
Стига.
Сестро...
Ти си добро момиче.
Благодарение на татковото възпитание никога не си била егоистка.
От храната е.
Бях много щастлива, когато се върна при мен.
Койоми-сан каза, че ти е много благодарна.
Всичко е вярно.
Не трябва да се жертваш.
Не трябва да жертваш щастието си.
Слушай сърцето си.
Сестро...
А сега какво искаш да направиш?
Искам да се върна при Юкинари-сан.
Върви.
Наистина ли на Земята има толкова великолепно момче?
Мисля, че трябва да си пожелая нещо от падаща звезда...
Желание за моя бъдещ мъж и за щастието на сестра ми.
Получихме доклад от Отдел Свръзки.
Потвърдено е не санкционирано вмешателство на целта.
Ами портала?
В момента е стабилен.
И кристализацията на водата изглежда стабилна.
Специалният Отдел ще бъде задействан.
Извинете, но аз... - Не се притеснявай за това.
Молбата за издирване на изчезналата още не е направена, нали?
Освен това, не харесам хората от Специалния Отдел.
Директор Нанаи!
Кажи ми, Койоми...
Ще се заемеш ли ти с това?
Ей, Юкинари.
Искаш ли да обиколим малко магазините?
Чух, че са отворили нова сладкарница. Казват, че имали голям избор от лакомства!
Така ли казват? Съжалявам, но не мога.
Разбирам.
Довиждане.
Ще се видим утре.
Кирие.
Благодаря ти.
Юкинари-сан.
Михару-чан...
Защо?
Сестра ми Махару ми позволи.
И когато концентрирах мислите си за теб, внезапно заблестяха сини пламъчета.
И забелязах, че се намирам в стаята на Юкинари-сан.
Върнах се при теб.
А, Кирие-сан!
Койоми-чан, ти също си се върнала.
Изглежда всичко е наред, нали?
Не съвсем...
Има още нещо...
Тук съм!
Не гледайте, че съм малка, но пред Вас е Консултант!
Томо ще реши проблемите Ви!
"Нямаме подобна дума - любими..."
Ето какво ми казаха те, смеейки ми се в лицето.
Каква е тази болка, усещам я в момента...
Погледни ме, аз вече сияя.
Защото си близо до мен.
Чувствата ми, тези, които другите нямат...
Усмихни се, ще ти ги предам, докосвайки устните си.
Искам да те докосна, желая го...
Спри времето и порасни малко, защото искам да те целуна.